Stig Blomberg
Stig Arvidsson Blomberg, född 16 oktober 1901 i Linköping, död 19 december 1970 på Lidingö, var en svensk skulptör.
Stig Blomberg | |
![]() Stig Blomberg med portalskulptur till Generaltullverket, 1936. | |
Född | Stig Arvidsson Blomberg 16 oktober 1901 ![]() |
---|---|
Död | 19 december 1970 (69 år) Lidingö |
Nationalitet | ![]() |
Utbildning | Konsthögskolan i Stockholm |
Yrke/uppdrag | Skulptör |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5c/Friheten_v%C3%A5r_l%C3%B6sen_2012f_07.jpg/250px-Friheten_v%C3%A5r_l%C3%B6sen_2012f_07.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/Ringen_Centralstation_2012_02.jpg/250px-Ringen_Centralstation_2012_02.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/S%C3%B6lvesborg_Ask_och_Embla2.jpg/250px-S%C3%B6lvesborg_Ask_och_Embla2.jpg)
Liv och verk
redigeraStig Blomberg, som var son till överstelöjtnant Arvid Blomberg och Gerd Westrell[1], studerade vid Konsthögskolan i Stockholm. År 1923 erhöll han kunglig medalj och stipendium för resor till Italien, Spanien, Frankrike, Afrika och USA perioden 1927–1930. Han vistades bland annat i Paris och studerade där på Maison Watteau.
Till Konsthögskolan återkom han åren 1951–1961 som professor. Han skulpterade gärna barn och ungdom med humor och glädje. Runt om i Sverige finns hans verk. Han var också bokillustratör under pseudonymen T Arvidsson.
För Ystad-Metall formgav han den välkända statyetten ”Våren”, även kallad Fritidsflickan, till utställningen ”Fritiden” som Ystad arrangerade 1936. Året därpå utsmyckade han Halmstads nya rådhus.[2]
Blomberg tilldelades en bronsmedalj i skulptur för verket "Brottande pojkar" vid konsttävlingarna vid Olympiska spelen i Berlin 1936.[3] Han var gift 1932–1942 med journalisten Ven Nyberg och från 1945 med Inga Borén. I första äktenskapet föddes dottern Jane Fredlund. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.[4]
Blomberg finns representerad vid bland annat Nationalmuseum[5] i Stockholm.
Offentliga verk i urval
redigera- Monument över Andrée-expeditionen (1933), Stockholms stadshus, numera Slottskogsvallen i Göteborg.[6]
- Engelbrekt Engelbrektsson (1936), brons, Örebro slott
- Fritidsflickan (1936), brons, Ystad
- Systrarna (1937), brons, Roskildevägen 17, Malmö, Västertorps skulpturpark, Stockholm samt Örebro konserthus
- De badande barnen (1927), Biografen Grand, Stockholm, salong 1
- Skandia-Teatern i Stockholm (1923)
- Departementsfrisen på Kanslihuset i Stockholm (1935)
- Utsmyckning av Rådhuset i Halmstad, bland annat klockspel (1938)
- Orpheus-reliefen (1939), på konserthuset i Karlskrona
- De badande barnen (1940), brons, i Fristad, Laholm, Göteborg och Antwerpen
- Riddarspelet (1940), rådhuset i Laholm
- Flores och Blanzeflor (1942-43), Eriksdalsskolan, Södermalm, Stockholm
- Årstiderna (1945), Laholm
- Trädgårdsflickan (1946), Laholm
- Staffan stalledräng (1947), Laholm
- "Relief" (1947), koppar, Norrköping
- Ask och Embla (1948), brons, Sölvesborg
- Harpolekaren och hans son (1947), brons i Rådhusparken i Jönköping
- Spelman (1948), Laholm
- Bollspelande flickor (1951), brons, Slottsskogsvallen, Linnéstaden i Göteborg
- Friheten vår lösen (1951) Dagens Nyheter, Rålambsvägen 17, Stockholm, prydde ursprungligen Dagens Nyheters gamla huvudentré
- Tampande pojkar (1951), brons, Slottsskogsvallen, Linnéstaden i Göteborg
- Askungen (1951-52), ekebergsmarmor, Barrstigen 2 i Skövde
- Hästbrunnen (1952), Hästtorget i Laholm
- Strömmen (1953), ekebergsmarmor, vid Tekniska Verken i Linköping
- Gosse och flicka (1955), Helsingborg (tidigare Ängelholm)
- Den goda hamnen, granit, 1956, Malmtorget i Nynäshamn
- Peter (1957), Laholm
- Dansen (1958), Laholm
- Vattenlek (1959), fontänskulptur utanför konsthallen i Lidköping
- Ringen i centralstationen, gjutjärnsräcket i Stockholms centralstation (1959)
- Brunnsflickan (1960), Simrishamn
- Tor och bockarna (1960), koppar, fontängrupp på Teknologgården på Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm
- Askungen (1961), brons, Utställningsvägen 16 i Kristianstad
- Kungadrabbningen (1962), Laholm
- Marmorpojken (1962), Laholm
- Mor och barn (ca 1955), brons, Linköping och Vendelsfridsgatan 11-13 i Malmö
- Torgbrunn (1964), Stortorget i Malmö
- Stenbock (1965), Malmö
- Salami och Zulamith (1965), brons, Falkenberg
- Vågspel (1967), brons, Landstingshuset, S:Larsgatan i Linköping
- Strömmen (1967), Tekniska Verken i Linköping
- Dansen (1965), Malmö
- Dimman (1972), Malmö
- Ada (1974), Ystad
Bildgalleri
redigera-
Flores och Blanzeflor på Eriksdalsskolans skolgård i Stockholm
-
Vattenlek i Lidköping
-
Askungen i Varberg
-
Jarlabanke i Täby
-
De badande barnen vid Lagan i Laholm
-
Torgbrunn på Stortorget i Malmö
-
Dimman i Malmö
-
Dansen i Malmö
-
Mor och barn i Malmö
-
Systrarna i Malmö
Referenser
redigeraNoter
redigera- ^ http://www.signaturer.se/Sverige/StigBlomberg.htm
- ^ Tidningen Se nr 16, 1942, sid 28-29: "Familjealbumet : Skulptör i närbild - Stig Blomberg". Åhlén & Åkerlunds, Stockholm 1942.
- ^ Bang (1 augusti 1936). ”Stig Blomberg gav oss spelens första medalj”. Dagens Nyheter. https://tidningar.kb.se/8224221/1936-08-01/edition/0/part/1/page/1.jpg. Läst 15 maj 2020. ”BERLIN, fredag. Stig Blombergs strålande grupp "Brottande pojkar" har erövrat en bronsmedalj åt Sverige på den olympiska konstutställningen.”
- ^ SvenskaGravar
- ^ Nationalmuseum
- ^ Carlsson, Magnus (2013). Knut Frænkel: den anonyme deltagaren i Andrées polarexpedition (1. uppl.). Norsborg: Recito. sid. 260. Libris 14731644. ISBN 978-91-7517-489-1
Källor
redigera- Signaturer.se om Stig Blomberg.
- Konstnärslexikonett Amanda om Stig Blomberg.
- Carlsson, Magnus (2013). Knut Frænkel: den anonyme deltagaren i Andrées polarexpedition (1. uppl.). Norsborg: Recito. sid. 260. Libris 14731644. ISBN 978-91-7517-489-1
Externa länkar
redigera- Ada på St: Knuts Torg i Ystad.
- Stig Blomberg hos Europeana
- Wikimedia Commons har media som rör Stig Blomberg.