Lista över varumärken för fordonsbränsle i Sverige
varumärken för fordonsbränsle i Sverige
Lista över varumärken för fordonsbränsle i Sverige förtecknar försäljningsnamn för fordonsbränsle från den tidiga försäljningsstarten på bensinstationer i början av 1900-talet.
Det finns omkring 2 670 bensinstationer i Sverige (2016), varav flertalet är automatstationer.[1]
Ett enskilt försäljningsföretag kan använda ett, två eller tre varumärken parallellt. I vissa fall använder ett företag parallellt ett varumärke för bemannade fullservicestationer och ett annat för automatstationer. De mest spridda varumärken för fordonsbränsle 2017 i Sverige är:
- OKQ8, ägt av Oljekonsumenternas förbund och Kuwait Petroleum AB i ett samägt försäljningsbolag.
- Circle K och Ingo, ägt respektive licensierat av Alimentation Couche-Tard Ltd.
- Preem och SÅIFA (lastbilsbränsle), ägda av Preem.
- St1 och Shell, ägt respektive licensierat till St1 Nordic Oy.
- Qstar, Bilisten och Pump, ägda av Qstar Försäljnings AB, dotterföretag till DCC plc.
Varumärken för fordonsbränsle på den svenska marknaden
redigeraFortfarande använt varumärke i Sverige 2016
Bild | Varumärke | Antal tappställen 2016 |
Ägare | Varumärket etablerat i Sverige år | Varumärket nedlagt i Sverige år | Varumärke som senast ersatts | Närmast ersättande varumärke | Kommentarer |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Pratts | 0 | Standard Oil genom Krooks Petroleum & Olja AB med flera | 1910 | 1925 | Nytt | Standard | Varumärket användes av Krooks Petroleum & Olja AB, Vestkustens Petroleum och andra Standard Oil- (senare Standard Oil of New Jersey)-ägda regionalt verkande svenska dotterföretag. | |
Standard | 0 | Standard Oil of New Jersey genom Krooks Petroleum & Olja AB, Vestkustens Petroleum, med flera, från 1934 genom Svenska Petroleum AB Standard | 1925 | 1939 | Pratts | Esso |
| |
Esso | 0 | Svenska Petroleum AB Standard, 1951 namnändrat till Svenska Esso AB | 1939 | 1985 | Standard | Statoil |
| |
Shell | 136 | Svensk-Engelska Mineralolje AB, från 1939 AB Svenska Shell, ägt av Royal Dutch Shell |
1903 | Kvarvarande som varumärke | Nytt | St1. Bemannade stationer kvar under varumärket Shell tills vidare. | År 2010 köpte St1 huvuddelen av Shells verksamhet i Sverige, med ett raffinaderi i Göteborg och 565 bensinstationer. Automatstationerna bytte namn till St1. | |
Texaco | 0 | Texas Fuel Company, från 1939 Texaco |
1921 åter introducerat 1967 |
1957, 1996 | Nytt | Caltex 1957, OK och Preem 1966 och 1994 | Texaco övertog 1921 Wahlunds Mineralolje AB. Stationerna använde varumärket Caltex 1957–1967. Hälften av verksamheten såldes till OK Petroleum AB 1966. Resten köptes 1994 av Mohammed Al-Amoudi för att ingå i det utvidgade OK Petroleum, och senare – efter uppdelning av detta företag – i Preem. | |
BP | 0 | Svenska BP AB, ägt av Anglo-Persian Oil Company, från 1935 Anglo-Iranian Oil Company, från 1954 British Petroleum Company |
1922 | 1993 | Nytt | Uno-X | Uno-X köpte 200 av BP:s Mack-automatstationer 1989. Statoil köpte Svenska BP AB 1993. | |
IC | 0 | Bilägarnas Inköpscentral, från 1963 Oljekonsumenternas förbund |
1926 | 1969 | Nytt | OK | Bensinstationerna drevs under varumärket Oljekonsumenternas förbund OK från 1969. | |
Nafta | 0 | AB Nafta Syndikat, ägt av Sojusneftexport |
omkring 1931 | 1937 | Nytt | Gulf | AB Nafta Syndikat köptes av Gulf 1937. | |
Nynäs | 0 | Nynäs Petroleum, ägt av A. Johnson & Co |
1932 | 1981 | Nytt | Shell | Shell förvärvade Nynäs 1982. | |
Gulf | 0 | Svenska Gulf AB, ägt av Gulf Oil Corporation | 1937 | 1983 | Nafta | Q8 | Kuwait Petroleum International förvärvade Svenska Gulf 1984 och bytte varumärke till Q8. Varumärket Gulf återetablerades i Sverige 2007 av Christen Ager-Hanssens kortlivade Nordic Oil som hade köpt Pump. Bensinstationerna övertogs av Gösta Welandsons Weland AB genom Svenska Oljebolaget, som drev dem under varumärket Gulf till 2009. Gulf återkom som bensinvarumärke i Sverige en gång till 2012. | |
Gulf | 9 | EMAB AB i samarbete med C Hansen Group AB | 2012 | Kvarvarande | Olika | Kvarvarande | Gulf återkom 2012 som varumärke för enskilt ägda bensinmackar i inköpsorganisationen EMAB, vilken licensierat varumärket av C. Hansen Group AB, vilken i sin tur är licenstagare till Gulf Oil International i London, en del av Hinduja Group. | |
Koppartrans | 0 | Stora Kopparbergs Bergslags AB och Rederi AB Transatlantic | 1947 | 1964 | Nytt | Shell | Koppartrans köptes av Shell 1964. | |
Caltex | 0 | Caltex Oil Corporation | 1947 | 1967 | Texaco | Texaco | Texacos svenska bensinstationer drevs under varumärket Caltex mellan 1947 och 1967. | |
Fina | 0 | Petrofina S.A. | 1955 | 1984 | Nytt | SP | Svenska Petroleum AB köpte Svenska Fina 1984. | |
OK | 0 | Oljekonsumenternas förbund | 1945 (1969) |
1998 | IC | OKQ8 | IC:s tidigare bensinstationer skyltades till OK 1969. Dessförinnan hade OK varit varumärke endast för några egna bensinstationer. Från 1998 sålde OK bensin gemensamt med Kuwait Oil i det hälftenägda försäljningsbolaget OKQ8. | |
Mobil | 0 | Mobil Corporation | 1955 | 1985 | Nytt | Hydro | Norsk Hydro övertog Mobils bensinstationer 1985. | |
Uno-X | 0 | 1959–1967 Arne Sandberg 1967–1996 Burmah Castroil 1996–2007 Norsk Hydro 2007–2009 Statoil/Hydro |
1959 | 2009 | Mack | Hydro | Burmah Castrol Oil köpte Uno-X 1967. Uno-X köpte 200 Mack-automatstationer av BP 1989. Uno-X köptes av Norsk Hydro 1996. Stationerna såldes av det 2007 fusionerade Statoil/Hydro 2009 till St1. | |
Din-X | 151 | Skandinaviska Bensin AB Din-X, ägt av Vitta Lysgaards (död 2013) arvingar samt Johannes Jensen och Helle Man Jensens Fond[2] | 1962 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Bolaget i Sverige grundades av Peter Lysgaard och Johannes Jensen, som tidigare hade startat Uno-X i Danmark. I Sverige hade då Arne Sandberg redan registrerat och börjat använda detta varumärke. | |
Mack | 0 | Svenska BP | 1972 | 1989 | Nytt | Uno-X | Kedjan av 200 automatstationer såldes till Uno-X 1989. | |
Murco | 0 | Svenska Murco Petroleum, ägt av Murphy Oil Corporation |
1961 | 1969–70 | Nytt | BP | Svenska BP köpte Murcos svenska bensinstationer 1969–70. | |
SÅIFA | 22 + 550 | Dels SÅIFA i Värmland AB, dels Preem | 1972 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Försäljningsställen för fordonsbränsle för tung yrkestrafik | |
Maxi | 0 | Ursprungligen Kurt Nordström (1920–2015) från 1978 Continental Oil Co |
Omkring 1970 | 1978 | Nytt | Jet | Företaget såldes 1978 till Continental Oil Co, och bytte namn till Jet. | |
Ara-Jet och Jet | 0 | Arabolagen/ Continental Oil Co, senare ConocoPhillips | 1976 | 2009 | Maxi | Ingo och St1 | Statoil/Hydro köpte bensinstationerna 2009. Samma år såldes 40 Jet-stationer, tillsammans med 118 Hydro- och Uno-X-stationer i Sverige till St1 enligt villkor från EU-kommissionen. | |
Tapp/ ICA Tapp | 0 | Ica | 1976 | 2009 | Nytt | Statoil | Statoil och ICA bildade ett gemensamt försäljningsbolag 2009. | |
Bilisten | 48 | Ursprungligen bland andra Volvo 1985–99 Shell 1999–2008 MVI Från 2008 Qstar Försäljnings AB |
1980 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Shell köpte Bilisten 1985. Varumärket ägs numera av Qstar Försäljnings AB. | |
Q8 | 0 | Kuwait Petroleum International | 1983 | 1988 | Gulf | OKQ8 | Bensinstationerna drevs från 1999 tillsammans med OK inom det hälftenägda försäljningbolaget OKQ8. | |
SP | 0 | Svenska Petroleum AB | 1984 | 1986 | Fina | OK | Svenska Petroleum AB köpte Fina 1984. År 1986 bildades OK Petroleum AB av Oljekonsumenternas förbund, Svenska Petroleum AB och Neste. | |
Statoil och Statoil 1-2-3 |
0 | Statoil, från 2007 Statoil/Hydro, senare namnändrat till Statoil |
1985 | 2016 | Esso | Circle K | Statoil köpte Svenska Esso AB 1985. År 1991 gjordes stationsbyte med BP, varvid Statoil förvärvade BP:s 86 stationer norr om Dalälven och på Gotland, medan BP fick 23 Statoilstationer i södra och mellersta Sverige. År 1993 förvärvade Statoils BP:s kvarvarande 240 bensinstationer. År 2007 fusionerades Statoil med Nord Hydros petroleumdel till Statoil-Hydro (senare namnändrat till Statoil). Samma år förvärvade Statoil Jets bensinstationer av ConocoPhillips, varefter 40 Jet-stationer, tillsammans med 118 Hydro- och Uno-X-stationer såldes till St1 enligt villkor från EU-kommissionen. Statoils stationer såldes till St1 2009. | |
OK | 0 | OK Petroleum AB | 1987 | 1998 | OK, SP, Neste | OKQ8 | OK Petroleum AB bildades 1986 av Oljekonsumenternas förbund, SP och Neste. OK Petroleum köpte 50 % av Texaco-kedjan 1989. År 1994 förvärvade Corral Petroleum Holdings AB OK Petroleum och tiilfördes OK Petroleum resterande 50 % av Texaco. År 1995 upplöstes OK Petroleum, varvid en del övergick i OK. Resterande OK Petroleum AB bytte namn till Preem 1996. | |
Hydro | 0 | Norsk Hydro, från 2007 Statoil/Hydro, senare namnändrat till Statoil | 1985 | 2009 | Mobil, Uno-X | St1 | Norsk Hydro övertog Mobils bensinstationer 1985. År 1996 köptes Uno-X. Det fusionerade Statoil/Hydro köpte 2009 Jet-stationerna i Sverige av ConocoPhillips. År 2009 såldes 40 Jet-stationer i Sverige tillsammans med 118 Hydro- och Uno-X-stationer till St1 enligt villkor från EU-kommissionen. | |
Qstar | 321 | Qstar Försäljnings AB, sedan 2014 ägt av DCC plc |
1990 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | ||
Preem | 338 | Preem Petroleum AB/Corral Petroleum Holdings AB | 1996 | Kvarvarande | Texaco, OK | Kvarvarande | Corral Petroleum Holdings AB köpte OK Petroleum AB 1994, samma år som resterande 50 % av Texaco tillfördes företaget. År 1995 delades verksamheten upp mellan Preem och OK. Preem köpte 2003 Norsk Hydros andel på 25 % i Scanraff, och blev därmed helägare. | |
Oljeshejkerna Johnsson | 17 | Oljeshejkerna Johnsson AB | Slutet av 1990-talet | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | ||
OKQ8 | 652 | 1998 | Kvarvarande | OK och Q8 | Kvarvarande | OK och Kuwait Petroleum gick samman i samriskföretaget OKQ8 1999. | ||
Dalvik Oil | 31 | Dalviks kvarn AB | Kvarvarande | Kvarvarande | Tankstationer i mellersta Sverige | |||
Tankvärt Gotland | 6 | Tankvärt Gotland | 2001 | Kvarvarande | Kvarvarande | Tankstationer på Gotland | ||
St1 | 283 | Keele Oy | 2004 | Kvarvarande | Jet, Hydro, Uno-X och Shell | Kvarvarande | St1 köpte 2009 40 Jet-stationer i Norge och 40 Jet-stationer i Sverige tillsammans med 118 Hydro- och Uno-X-stationer. St1 köpte 2010 huvuddelen av Shells verksamhet i Sverige, med ett raffinaderi i Göteborg och 565 bensinstationer. | |
Pump | 12 | Qstar Försäljnings AB | 2000 | 2007 | Nytt | Kvarvarande | Varumärket ägs sedan 2010 av Qstar Försäljnings AB | |
Ingo | 244 | Alimentation Couche-Tard | 2013 | Kvarvarande | Jet | Kvarvarande | Varumärket ändrades på de av Alimentation Couche-Tard ägda svenska Jet-stationerna 2013–14. | |
Circle K | 353 | Alimentation Couche-Tard Inc. | 2016 | Kvarvarande | Statoil och Hydro | Kvarvarande | År 2012 köpte Alimentation Couche-Tard bensinstationskedjan Statoils dotterbolag Statoil Fuel & Retail. Namnbyte till Circle K skedde 2016.
| |
Tanka | 43 | Volvohandlarföreningen[3] | ? | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | ||
Green Petroleum | Omkring 30 | PR Green Petroleum AB | 2008 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | ||
Börjes Tankcenter | 14 | Börjes Tankcenter AB | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Bensinstationer i Småland | ||
Runes Bensin | 6 | Runes Bensin och Oljeimport AB | 1955 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Bensinstationer i Småland | |
NB Oil | 6 | NB Oljor AB – Nordins Bergslagsoljor | 1957 | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | Bensinstationer i Västmanland
| |
Petrol | 6 | Petrol Bensinstation Vida Vättern AB | Kvarvarande | Nytt | Kvarvarande | En bensinstation vid Vida Vättern i Ödeshögs kommun | ||
Paroy | 41 | HW Energi AB | 2021 | Kvarvarande | Svenska Oljebolaget, HGL Bränsle och BränsleCompaniet | Kvarvarande | Företaget har funnits sedan 1960-talet och levererade då diesel, villaolja och smörjoljor. År 2021 samlade företaget sina tidigare varumärken under namnet Paroy och säljer i dagsläget fordonsbränsle till både privatpersoner och företagskunder. |
Källor
redigera- Henrik och Therese Nerlund: Spökmackar, Tangent förlag 2012, ISBN 978-91-979842-1-8
- Björn Jorner och Erik Nilson: Minns du mackarna som gick på pumpen? i Svenska Dagbladet den 2 mars 2016
- Försäljningsställen på Svenska Petroleum- och biodrivmedelsinstitutets webbplats
- Större strukturella förändringar på den svenska oljemarknaden 1982-2012 på Västkustens Drivmedel & Energi AB:s webbplats
- Bensin- och oljebolag på thorsaker.se, ur Bilen i Sverige, dess drift, service och underhåll 50 år – Företagen och deras ledande män, Igo Förlag, Uppsala 1947
- Mattias Ganslandt och Gunilla Rönnholm : Analys av konkurrenseffekter av företagsförvärv på detaljhandelsmarknaden för drivmedel i Sverige, Uppdragsforskningsrapport 2014:1 från Konkurrensverket
- Sven Nordlund: Upptäckten av Sverige. Utländska direktinvesteringar i Sverige 1895–1945, akademisk avhandling vid Umeå universitet 1989, Umeå studies in economic history nummer 12, sidorna 265–273
Noter
redigera- ^ ”Svenska Petroleum- och Biodrivmedelsinstitutets webbplats”. Arkiverad från originalet den 22 april 2017. https://web.archive.org/web/20170422184055/http://spbi.se/statistik/forsaljningsstallen/. Läst 26 mars 2017.
- ^ ”Om DIN-X på Svenska Petroleum- och Biodrivmedelsinstituts webbplats”. Arkiverad från originalet den 27 mars 2017. https://web.archive.org/web/20170327080924/http://spbi.se/om-spbi/kommittemedlemmar/skandinaviska-bensin-ab-din-x/. Läst 26 mars 2017.
- ^ ”Volvohandlarföreningen”. Volvohandlarföreningen ekonomisk förening. 7 mars 2023. https://vhf.se/. Läst 7 mars 2023.