Joint Expeditionary Base Little Creek–Fort Story
Joint Expeditionary Base Little Creek–Fort Story (förkortning: JEBLC-FS) är en militär anläggning i Virginia Beach i delstaten Virginia tillhörande USA:s försvarsdepartement.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/59/Aerial_view_of_a_section_of_the_Naval_Amphibious_Base_Little_Creek_showing_the_dock_landing_ships_USS_WHIDBEY_ISLAND_%28LSD-41%29_and_USS_HARPERS_FERRY_%28LSD-48%29_tied_up_at_the_piers_-_DPLA_-_6346b55685881d73d94b724b837060dd.jpeg/250px-thumbnail.jpeg)
Den bildades 2009 genom en organisatorisk sammanslagning av två närbelägna baser i samma stad, Naval Amphibious Base Little Creek (USA:s flotta) och Fort Story (USA:s armé).[1]
Joint Expeditionary Base Little Creek
redigeraLittle Creek är hemmahamn för de flesta av landstigningsfartygen som ingår i USA:s atlantflotta och verksamheten där är helt inriktad på amfibiekrigföring och landstigning, vanligen i form av en eller flera Marine Expeditionary Unit. Anläggningen inne i Virginia Beach är på 860 hektar och omfattar en personalstyrka på cirka 15 000 personer.
Anläggningen togs i anspråk för militärt bruk under andra världskriget, först för Seabees innan landstigning av trupper blev dess primära missiv.[1] På området i Little Creek tränades besättningar inför landstigningen i Normandie, en av alla dessa var Yogi Berra.[2] På Little Creek tränades även de grodmän i Underwater Demolition Teams (UDT) som var föregångare till vad på 1960-talet omvandlades till Navy SEALs.[3]
Joint Expeditionary Base Fort Story
redigeraFort Story ligger i nordöstra delen av Virginia Beach på Cape Henry belägen vid inloppet till Chesapeake Bay. På platsen landsteg de första engelska kolonisatörerna som därefter kom att uppföra Jamestown.[1]
1914 överlät Virginias generalförsamling marken till USA:s federala statsmakt med avsikt för att där uppföra fortifikationer.[1] Fram till 1949 så användes Fort Story främst av kustartillerikåren, som var ett truppslag inom USA:s armé.[1] Efter att kustartilleriet skrotats kom verksamheten på Fort Story att inriktas mot transporter, logistik och landsättning och som detachement till Fort Eustis.[1]
Se även
redigeraReferenser
redigera- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Joint Expeditionary Base Little Creek–Fort Story, tidigare version.
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Joint Expeditionary Base–Little Creek, tidigare version.
- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Joint Expeditionary Base Fort Story, tidigare version.
Noter
redigera- ^ [a b c d e f] ”Joint Expeditionary Base Little Creek-Fort Story In-depth Overview” (på engelska). installations.militaryonesource.mil. USA:s försvarsdepartement. 31 maj 2022. https://installations.militaryonesource.mil/in-depth-overview/joint-expeditionary-base-little-creek-fort-story. Läst 16 juni 2022.
- ^ Olbermann, Keith (15 juni 2004). ”Yogi Berra was at D-Day” (på engelska). www.nbcnews.com. NBC News. https://www.nbcnews.com/id/wbna5210564. Läst 16 juni 2022. ”Trained at Little Creek Base in Norfolk, Virginia, Berra proudly served the U.S. Navy from 1944-1945 when he was just 18. Berra helped soften up German defenses and ran messages from Omaha Beach to Utah Beach. He also participated in a second attack on France, receiving a medal from the French government for his efforts.
Oh, and he also coined the phrase, “It ain’t over till its over!”” - ^ ”SEAL History: Origins of Naval Special Warfare-WWII” (på engelska). www.navysealmuseum.org. National Navy UDT-SEAL Museum. https://www.navysealmuseum.org/about-navy-seals/seal-history-the-naval-special-warfare-storyseal-history-the-naval-special-warfare-story/seal-history-origins-of-naval-special-warfare-wwii. Läst 16 juni 2022.
Externa länkar
redigera- Wikimedia Commons har media som rör Joint Expeditionary Base Little Creek-Fort Story.