Daglönare, dagsverkare eller dagakarl var under tidigmodern tid en i Sverige använd benämning på en person som utförde kroppsarbete mot dagslön. Termen, som använts sedan 1600-talet, motsvaras i viss mån av det senare grovarbetare.[1]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/15/Workers_At_Dusk%2C_GEC%2C_Chittagong.jpg/250px-Workers_At_Dusk%2C_GEC%2C_Chittagong.jpg)
Från och med frihetstiden kom dagavlönade lantarbetare på alltfler säterier och plattgårdar (tillhörande det världsliga frälset) att ersätta dagsverkesskyldiga bönder med åborätt.[2]
Gränsdragningen mellan backstugusittare och dagkarlar är diffus. Den som i kyrkoböcker är antecknad som husman[3] kunde vara ägare till det hus han bodde i med sin familj, men hänvisad till påhugg som daglönare för familjens försörjning. Andra husmän bodde liksom backstugusittare i hus ägda av markägaren. Hyran kunde vara dagsverken, kontanter eller en kombination.
Se även
redigeraReferenser
redigera- ^ ”daglönare | SAOB”. https://svenska.se/saob/?id=D_0001-0059.HpVP&pz=7. Läst 30 maj 2020.
- ^ Nationalencyklopedin. Bd 20. Höganäs: Bra böcker. 1996. sid. 322 "åborätt". ISBN 91-7024-619-X
- ^ Nationalencyklopedin. Bd 9. Höganäs: Bra böcker. 1992. sid. 181 "husman". ISBN 91-7024-619-X